Sodba (haiku)
Ko bi
Pa tudi ko ne bi
Spet bi.
Mačkasti haiku
Nikakor mi ni bilo treba
Pa vendarle sem
A me boli glava
In ni denarja
Jeruzalem, mesto
niti ene solze niti kapljice krvi smrti niti same žalosti nisi vreden
Ni kamna nad človeškim jezikom
Če v tebi ne more biti ljubezni
Naj te ne bo
Sen o davnini
Skozi kapljice veter
Pesek pozabljene zemlje
Na zlatastem obzorju karavana
V pridušeni pesmi ritem nerazumljivega jezika
Ljubezen
Medtem ko moja draga spi
jaz njo sanjam
Starčevski haiku
(ob teh tegobah)
V mladosti se je napil
na poti domov mu je spodrsnilo.
Zdaj mi spet spodrsne
ampak ne pijem več.
Starčevski haiku, drugi
Bilo bi dobro da je ko je
In še bolje: ne misliti več o tem
In s svojo potjo do jezera
Na poti misel
Tiha, odločilna
Haiku, po propadu
Groza se je zgodila.
Vedeli so naši strahovi.
Zavračala naša upanja.
Haiku o srečnem romarju
Po trdi poti z lahkoto
z njim
v njem
povsod
ljubezen njegova
Hvalnica življenja
Radosti se in vse se te bo radostilo
Poj in vse ti bo pelo
Ljubi in ljubezen te bo našla
Kar
Kar iz Nič nastaja
V Nič odhaja
Tako bivajoče kot pesem.
Kar ostaja
To je Bivajoče
To je Pesem.
Prevedel Primož Repar
Apokalipsa, 243-244